Dva dny v Ljubljaně aneb maraton po Evropě
(11.-13. 1.2008)
Jak jsem již psala, tak do Ljubljany jsem původně vůbec netoužila jet. Mým původním cílem bylo přihlásit Kamei na Národní výstavu do Olomouce - aby zkusila splnit podmínky pro Českého Junior šampiona, protože už brzy se pro ní třída mladých uzavře. A zároveň přihlásit Kenie na dvoudenní Mezinárodní výstavu do Ljubljany a pokusit se splnit podmínky pro titul Interchampiona.
Všechno se ale zamotalo a spletno jinak než jsem čekala a předpokládala ... Nicméně, konec dobrý, všechno dobré. A tak si dnes už mohu jen setřít pot z čela a s čistým svědomím se přiznat :
ANO, JSEM BLÁZEN :-)
|
Jak jsem psala, vyjela jsem do Olomouce již ve čtvrtek večer a přespaly jsme se všema holkama kousíček od Olomouce. Po dlouhé cestě přišla procházka vhod :-) |
Na rozdíl od Prahy v Olomouci byla docela hezká sněhová pokrývka a tak si holky při venčení užívaly :-) |
|
|
Kenie, jako nejstarší, se pasovala na "dozor" a dohlížela na hrátky Kamei a Sanny. Kamei skákala jak zajíc, Sanny norovala a dokonce i "dáma" Kenie se k ní přidala :-) Byla to moc hezká podívaná :-) |
Druhý den byla první ze tří "víkendových" výstav - Olomouc. O výstavě jsem psala víc v samostatné reportáži, tak se tady nebudu šířeji rozepisovat. Pokud máte zájem, odkaz je zde
|
|
|
Kamei se na výstavě dařilo a krásně nastartovala výstavně úspěšný víkend :-) Se Sanny se holky z výstav znají a tak jim pobyt v jedné kleci nedělal žádný problém. Místa tam měly i na odpočinek dost. |
Po ukončení výstavy začalo naše "Evropské putování" :-) Z Olomouce jsme se přesunuly do Pezinku ke slečně Kadnárové, druhý den po půlnoci jsme vyrazily směr Vídeň, Graz, Magibor až do Ljubljany. Z Blavy to je bratru cca 450 km, což se dalo jet. Ovšem počítáno z Prahy jsem měla za sebou již 950 km. A stejná cesta nás čekala zpět. Já měla v Pezinku auto a musela jsem se vrátit znovu do Olomouce, protože co není v hlavě, musí být v autě :-) a pak šupky hupky směr Praha. No, dojela jsem do Prahy v pondělí ve 4 hodiny ráno a zcela na rovinu, byla jsem ráda, že mám to šílenství za sebou .... |
celkem 1.900 km za třidny |
|
Ale vrátím se zpět k sobotě. Díky GPS navigaci jsme výstaviště našli celkem bez problémů. A protože jsme dojeli ve skvělém čase, tak jsme se mohli v klidu, míru a pohodě rozložit přímo u výstavního kruhu. |
V sobotu šli kerníci na řadu jako první a tak jsme směřovali naše kroky ke kruhu kernů. Zatím co Jana šla "ubytovat" ridgebacky do jiné haly, Mambo se ujal patronátu nad harémem :-) Kernů je na Slovinsku málo a dva se nedostavili, tak jediným naším, resp. Mambovým konkurentem se stal italský šampion. |
|
|
A protože klučičí kolegialita funguje, tak si spravedlivě "vystřídali" tituly. V sobotu získal CACIB Mambo a v neděli Ital. Ač byl tmavý, můj typ psa to nebyl. na můj vkus byl příliš podsaditý. Naši kerni se těšili velké pozornosti. Mamba "kerňaři" poznali a dokonce si plánovali krytí. Kenie slavila také úspěch, dokonce se paní ptala po štěňátkách. Tak uvidíme :-) |
Kernů moc nebylo, jsme skončili poměrně brzy a mohli jsme se přesunout k velkým plemenům. Ovčáky moc nemusím, ale tihle bílí se mi vždy líbili a učarovali mi. Byli to pohodáři, neštěkali, nechali se hladit, nevzdálili se z místa ... |
|
|
Bashi s ustaraným výrazem sledoval zda stihne nastoupit do kruhu včas :-) Už pro tenhle výraz bych mohla ridgebacky milovat. Pravdou je, že se mi líbí již z dob "Hraběte Monte Christo", kdy v jedné z hraných verzí se objevuje komisař s velkým ovladatelným psem - mohutným ridgebackem.. |
Jsem ráda že jsem strávila u jejich kruhu poměrně dost času a mohla se o nich dozvědět spoustu zajímavostí. Bashi nakonec vše zvládl bez problémů na jedničku. Ale není každý den posvícení a tak se umístil na krásném druhém místě - GRATULUJEME |
|
|
Jsou to úžasná zvířata, po skončení posuzování dováděli v kruhu bez jakékoliv rivality. Psi i feny dohromady, žádné vrčení, žádná pranice. Po těch našich "mrňouscích" to byla úchvatná podívaná :-) |
A po závěrečných soutěžích kde se neumístila ani Kamei ani Mambo jsme se konečně odebrali ubytovat se. První obsadila postel Kamei :-) |
|
|
Téměř ihned následovaná Kenie :-) O holky tu šlo především a tak jsem se jim samozřejmě postarala o co největší pohodlí :-)) |
Sanny je neuvěřitelně neunavná .. nechápu to. Po noci strávené v autě, dni v kleci měla nevyčerpatelné množství energie aby dováděla s Mambíčkovým synem - Action Man. Vážně ... neuvěřitelné. |
|
|
Unavila štěňátko tak, že to až Bashmu bylo divné a šel zkontrolovat, jestli ještě "funguje". Samozřejmě že bylo vše v pořádku a za hodinu už řádili znovu. Nicméně ta fotka vypadá jako kdyby si na té malé "svačině" chtěli pochutnat :-)) |
Po večerním krmení psů a naší hygieně nastal čas uložit se ke spánku, protože druhý den nás čekala nejen výstava ale i cesta domů. Poznáte který z nich je Mambo a který Kenie ? |
|
|
I tenhle miláček usnul naprosto vyřízen "péčí" Sanny :-)) Hráli si úžasně, vyřídila ho 100% ... |
Výstava druhý den byla více méně stejná jako den předchozí a tak zbylo hodně času na prohlížení a focení ostatních krasavců. Tohle plemeno se líbí mému synkovi. Kerni jsou na něj příliš silní a divocí... Já jen tiše doufám že vyroste a zesílí dřív, než bude chtít koupit takového chlupatého krasavce :-) |
|
|
Tenhle krasavec byl skutečně obdivuhodný. Vydržel dlouhé hodiny stát bez hnutí na místě a snášet poslední doúpravy. |
I tohle se musí vydržet pro krásu ... Při pohledu na to, co také může být psem jsem byla velmi ráda za rozcuchané kerny :-)) |
|
|
Ti dva se nedají nazvat jinak než Čuk a Gek :-)) a nebo Malej a Velkej :-)) Bylo dojemné jak ohleduplně se velký mohutný afgán choval k malé nicotné čivavě. |
No a nevyfotit tuto cedulku by byl hřích :-))
|
|